home

=Podem fer aquí una llista de motius amb la seva corresponent justificació del perquè creiem que s'hauria de canviar el treball en grups.= Estaria bé que darrera cada intervenció, poséssim el nom. Al final, al document no dirà qui ha dit què, però ens assegurem que qui hi participa és realment del grup, i facilitarà la discussió si cal, no?

DONCS SOM-HI, PLUJA D'IDEES:


 * - el treball en grup obligatori en e-learning n'elimina la flexibilitat**. La majoria tenim horaris diferents i no sempre compatibles. Hi ha qui fa una apretada els caps de setmana i no té disponibilitat els dies de cada dia. Hi ha qui pot cada dia una estona i el cap de setmana no... el cas és que s'elimina la possibilitat de gestionar completament la pròpia organització.

- **no tots els membres d'un grup tenen necessàriament el mateix nivell de compromís amb la tasca**. som gent diversa amb interessos diversos. HI ha qui fa el master perquè no té feina, qui el fa perquè vol aprendre o vol canviar de feina o millorar la que ja té, ja que valora el treure una bona nota, ja qui només vol anar passant.... Fins aquí Rosamaria Felip Falcó, des de l'Empordà

Amb això hi estic molt d'acord i sovint és el que més problemes ocasiona a l'hora de treballar en grup. Tot i això, he de dir que de 4 assignatures, al final del semestre hauré hagut de fer 6 treballs en grup, de moment n'he fet 5 i només en 1 hi ha hagut moltes dificultats. M'ha emprenyat, (suposo que ho puc dir així), no saber la nota de la resta de companys de grup, és a dir: la meva la tenia molt clara, però no tinc ni la més remota idea del que han tret els altres, en especial aquells que ens han deixat tirats. Molta autoavaluació i coavaluació però al final l'únic que sap què ha dit cada membre del grup és el consultor i no els membres del grup. Marta Carretero, des de Mataró

- **es fan els grups sense conèixer-se.**.. hi ha una teòria que parla de set passos a seguir per tal que el treball en grup sigui positiu, i no en complim cap aquí. Caldrà buscar la teoria a internet, no recordo ni com es deia... ja la trobaré o si algú la sap, endavant - si organitzar-se amb un grup és complicat, quan **coincideix que diverses assignatures et fan treballar en grup a la vegada**... acabes lelo!!!! Fins aquí Rosamaria Felip Falcó, des de l'Empordà

Va, que algú posi aquesta teoria, perquè els treballs de grup que m'han funcionat han estat els que els membres ens coneixíem. Marta Carretero

En definitiva: es un trabajo de grupo o una sumatoria de partes aisladas "tú, tal punto, tú, tal otro y después pegamos todo seguido" .... Vero Palmi, desde Vilanova i la Geltrú

Jo no estic en desacord amb la feina en grup, crec que és enriquidora, s'ha de fomentar per no trobar-te aillat, el que no trobo lógic és: - l'abús de tasques en grup, acaba perdent el sentit didàctic - com bé s'ha dit la formació a correcuita de grups sense un mateix nivell de compromís, horaris, i/o responsabilitat (pot ser s'hauria de promoure grups en funció d'horaris de disponibilitat juntament amb la tria del tema) - quan un membre abandona l'assignatura sense previ avís, el grup es queda pendent de si torna o no, aquest impas suposa un emdarreriment en la feina establerta, i quan oficialment el consultor admet que l'ha donat "de baixa" no hi ha cap mirament pels que queden darrere amb el mateix contingut, temps d'entrega però un membre menys. - i per últim, com ja he comentat al fòrum: fer coincidir l'elaboració de tasques en grup amb un temps de vacances on es ben probable que molts dels integrants es trobin que uns dies marxen fora. Com es suposa que has de consensuar res si integrament el treball s'elabora en aquestes dates? No seria més prudent, en casos com aquests, allargar o avançar les dates per tal de que es puguin coordinar i després unificar apartats? Esther, Vilafranca

O, en lloc de posar-nos una pràctica grupal durant dies de festa, que aquesta pràctica fos individual i cadacú la fa quan pot. Jo sincerament, valoro el treball en grup ja que pots aprendre dels altres i conexer-los, però.... aquest semestre m'estic tornant loca. Faig 4 assignatures i gairebé a totes faig treball en grup, arriba el dia de la "quedada" i ja no se quina PAC em toca fer ni amb quins companys. Veronica Pons, des de Menorca

El trabajo en grupo parece sólo enriquecedor ANTES. Luego, ni se publican soluciones modelo por parte del consultor/la "cátedra" ni se comparten los trabajos realizados por otros compañeros u otros grupos. No abundan los comentarios del consultor sobre las correcciones. Hay que pedir como cosa especial que se publique (previa autorización al autor/es) el trabajo que mejor se ajuste a los objetivos propuestos en la PAC. No hay colaboración entre todos los participantes del aula DESPUÉS de hacer la PAC, lo cual también constituiría un trabajo de grupo, pues nos serviría a todos para conocer distintos entornos laborales y enfoques. Vero Palmi, VNG

Rosamaria i companys aporto aquest article que és la visió de l' UOC [|EL TREBALL I L’APRENENTATGE COOPERATIUS EN ENTORNS VIRTUALS: EL CAS DE LA UNIVERSITAT OBERTA DE CATALUNYA (UOC)].pdf

El treball és interessant ,aquesta metodologia necessita d' una sèrie de "esforços" per exemple com diu la Rosamaria adaptació dels temps de grup ,i penso que no només en la realització de tasques sinó en inversió de temps en comunicació rentable (sobre tot quan el grup no flueix ) per tal de deixar clar intencions, objectius, tasques, reorganització, temps morts .. i sobretot per tirar en davant la feina.

El que no han tingut en compte els autors és que aquesta inversió que estem fem tots i totes i que jo al menys m'he la crec, deixa de ser motivant en el moment que hem de multiplicar-la per quantitat la d'assignatures que utilitzen aquesta metodologia. Llavors és quan no arribes, perquè no hi ha temps material de fer tot, perquè som adults i tenim famílies darrera, a més feines que hem de complir el que la té o temps en buscar una feina ..... Pot ser s'hauria de pujar les hores de crèdits en les assignatures que apliquen aquesta metodologia. Montse Sendín des de Cornellà de Llobregat

O potser reduir el nombre de tasques de grup, o focalitzar-los en alguna assignatura, o... Encara que no ho tinc tan clar; hi ha grups que creen dependència! Marta, des de Mataró

Estaria bé que quedés clar que el treball en grups té molts punts positius i que els valorem, també. NO som gent en contra del treball en grup sinó d'haver de treballar amb 3 o 4 grups simultàniament, per exemple, o crítics amb els criteris que s'utilitzen per a formar els grups. Hi ha poc temps, els primers que s'apunten al forum ja fan grup, etc... no es tenen en compte aspectes més importants que condicionen molt. Però realment, hem de raonar tot el que és positiu de treballar en grup, que quedi clar que és una metodologia que **__pot tenir__** molts avantatges, peròque tal i com es fa molt cops no ens aporta més qeu problemes. Rosamaria Felip

Opine igual que vosaltres, el treball en grup és molt enriquidor però amb matisos. Jo porte 3 treballs en grup i sols un d'ells ha estat vertaderament un treball col·laboratiu perquè es van debatre les coses i arribàvem a acords i a un just repartiment de tasques. En la resta ha estat més un conjunt de treballs independents que s'han acoblat per formar-ne un sol que estic molt descontenta del resultat. Les causes, doncs deixar la feina cap al final, no contestar e-mails, no repartir bé les tasques, falta de compromís de la gent... Crec que ens haurien de donar l'oportunitat de poder canviar de companys/es per a una segona tasca en el moment que te n'adones que la cosa no funciona i no obligar-te a continuar en el mateix grup per a diferents activitats. Imma Granero, des de Gandia (València).

Con todo lo que habéis comentado sólo me queda incluir mi nombre, si es que sirve de algo y así vamos a tener más peso. Creo que el trabajo colaborativo puede ser muy enriquecedor pero para mí es fundamental lo que comentas, Rosamaria. Cada uno de nosotros tiene una historia particular y el hecho de que todas las asignatruas tengan al menos un trabajo en grupo, me supone un carga adicional que me es difícil de llevar. No contaré las particularidades de mi historia aquí, pero llevo 3 semanas (un trabajo en grupo por 3 de las 4 asignaturas que llevo, simultáneamente) durmiendo poquito y estar en el trabajo pensando más en estas asignatruas que en mi propio trabajo. La matrícula de este año (ahora no recuerdo si ha sido uno más o uno menos) difiere en un sólo crédito de la del año pasado, pero sin duda este año voy de cabeza. Quisiera acabar el master en los 2 años recomendados, pero me estoy planteando ponerle el freno el semestre que viene al número de asignaturas. Sin duda, el número de créditos no es un reflejo real a las horas que el trabajo colaborativo nos hace invertir en la asignatura, por no hablar del estrés añadido. En mi caso tengo un horario laboral demasiado flexible, incluyendo viajes, con las dificultades de conexión que eso me reporta, y el trabajo en grupo me genera un nivel de ansiedad demasiado elevado. No quiero formar parte del grupo de los poco implicados en la PAC, pero a veces... me es imposible aportar más y me sabe mal por mis compañeros.

En definitiva, disminuiría el número de este tipo de trabajos, sé que es difícil de hacer, con cada especialidad, con el número de asignaturas de cada uno de nosotros, y demás cuestiones, pero... lo de este semestre para mí ha sido una locura. Quizá daría más tiempo para realizar este tipo de prácticas. Mónica Pablos desde Palma de Mallorca

Estic totalment d'acord amb vosaltres. A mi m'agrada treballar en grup i fer treballar als meus alumnes però una de les diferències és que els alumnes ho treballen a classe, i si ho fan a casa, només és algun treball. Nosaltres ens hem de passar totes les assignatures treballant en grup, i sí, pot portar molt d'aprenentatge col·laboratiu, però la majoria de PACS la gent es divideix la feina i al final, només fas la teva part si tens molta feina. NO saps ja el que has fet a cada assignatura, a la majoria sents que és el mateix, o quan has quedat, no saps de quin grup ets o no recordes per quin treball s'havia quedat o si tenies una altra quedada, encara que t'ho apuntis. Aquest semestre també m'he agobiat molt, perquè a part de la quantitat de feina que trobo que les assignatures han mandat, després totes excepte 1 o 2 activitats han estat en grup. Trobo que el treball ha estat desbordat pel número de crèdits que eren i et fa perdre les ganes de continuar el màster. Aquest semestre que ve el deixaré aparcat i miraré de continuar l'altre semestre. Ànims a tots, i espero que la gent s'animi a escriure i si voleu podem fer també una wiki, o un altra apartat per poder comentar les assignatures. Així si hi ha gent que ha de triar, es podran assegurar per la feina i els treballs com són. Catalina Maria, des de Mallorca

Primer de tot...que bé que poguem estar compartint totes aquestes sensacions sobre el treball en grup. Felicitats a qui ho hagi fet possible, El que queda clar és que el treball en grup no deixa indiferent, mobilitza emocions. I pensant en aprenentatge, crec que això és bo. Jo he viscut en aquest trimestre les llums i les ombres de treballar virtualment en grups. Dels 3 grups dels quals he format part, 2 han estat experiències excel·lents que han millorat considerablement el rendiment que jo hagués tret d'haver fet el mateix procés d'aprenentatge en solitari. En l'altre he viscut l'estress, el desconcert i //l'emprenyamenta// a parts iguals. Però crec que tot i així m'ha servit molt. M'he adonat en pròpia persona que portem molt arrelat, tan com a estudiants com com a docents, us sistema de fer individualista i competitiu. Aixi se'ns ha transmet històricament. Ara les coses han de canviar necessàriament. I la millor manera és experimentar-ho. Aprendre a compartir idees, coneixements i temps és un acte de gran generositat. I jo personalment no hi estava acostumada. Però el magnific regust que m'ha deixat l'experiència col·laborativa en els casos que ha funcionat val la pena per a mi tot el temps invertit.

Ara bé, crec que el plantejament que fa la institució educativa (UOC) és molt millorable. Des de la meva experiència crec que hem estat abocats a tirar endavant treballs col·laboratius sense tenir ni idea dels aspectes teòrics (diferències essencials entre treballar sol i en grup i què vol dir construir coneixement conjunt) i sobretot sense dominar els requeriments pràctics per organitzar amb garanties d'èxit aquesta experiència. Com que tots sóm grans i responsables, hem posat en joc les habilitats de cadascú i en algun cas ens ha anat bé, Però no hem estat preparats pel que se'ns demanava. La UOC comet un error de principiant al no tenir en compte els coneixements previs ni el punt de partida dels estudiants de màster respecte de les competències per treballar de forma col·laborativa, Si ens creiem com diu l'article que hem compartit: //"El treball cooperatiu és fonamental per reforçar un model universitari basat en la utilització de les tecnologies de la informació i la comunicació, i en una concepció de// //l’aprenentatge que situï l’estudiant en l’eix del procés d’ensenyament-aprenentatge."// haurem de treballar conjuntament (UOC i estudiants) per anar millorant el model a partir de l'avaluació de com va anant. Després d'aquest semestre, m'atreveixo a plantejar a qui correspongui: Malgrat les dificultats i la complexitat, espero que la UOC no deixi d'apostar per aquest plantejament col·laboratiu en la manera d'aprendre. Per a mi ha estat un dels aspectes més reveladors des que sóc al Màster.
 * Revisar la distribució de nombre d'activitats col·laboratives dins de cada assignatura i entre assignatures. No té sentit que et coincideixin en un semestre totes les assignatures que requereixen treballs en grups junts i sense poder-ho preveure. Es evident que la demanda de temps augmenta i cal tenir-ho en compte.
 * Millorar el guiatge del consultor en aquest tipus d'activitats. No podem estar "solos ante el peligro" ( //el docent haurà de desenvolupar les mateixes accions que dugui a terme per orientar la tasca; en conseqüència, intervindrà tant en el procés d’elaboració del projecte com en el// funcionament de l’equip") En la meva experiència, fins i tot després de demanar ajuda explicita el tipus de suport ha estat poc concis.
 * Plantejar-se proporcionar (potser a través d'una matèria de caire transversal però obligatòria) objectius, continguts i eines clares que preparin als estudiants virtuals per a aquesta nova manera de treballar.